Jeg heter Larry David og vil fortelle om kafeen Latte Larry's.
Hvorfor går jeg inn i kafébransjen?
Jeg gikk til kafeen ved siden av, og eieren var så kjip-
at jeg ville gjøre noe med det.
Så nå har jeg en trasskafé. Dere kommer til å like den.
Vi har kleshengere og bord som ikke er ustø.
Selvvarmende kopper som holder kaffen varm i to timer.
Det er en avføringsfri sone. Det er en drøm. Urinerere er velkommen.
Men hvis du planlegger å ha avføring, så er ikke dette kafeen for deg.
Bli hjemme eller ta kafeen ved siden av.
Kom til Latte Larry's og drikk litt trasskaffe med meg.
Du kommer til å bli imponert! Kom igjen!
Det er den mest utrolige urineringsopplevelsen noensinne.
- Beholderen, da? - Fanget hver eneste dråpe.
Hver eneste dråpe.
Det funker. Du hadde rett om bønnene.
- Mickys bryllup var topp for oss. - Vet du hva?
Du trenger en tittel. Assisterende leder for bønnene.
- Eller "bønnemaker". - "Bønnemeister".
- Jeg har tenkt å gå på tissekuben. - Putt den inn.
Han har hatt kunder siden han åpnet, men her er det ganske tynt.
- Hva skal vi gjøre? - Gå og sjekk situasjonen.
- Kan ikke du gjøre det? - Jeg er utestengt. Moren min også.
- Er moren din utestengt? - Kjøp en kaffe og kom tilbake.
- Det er litt ustøtt. - Man setter foten på det. Takk.
Nei, men se hvem som er her.
- Er dette for din skyld? - I tilfelle jeg må ta noen i hånden.
- Ta en skvett. - Hvordan gjør man det?
Det er ikke ustøtt. Enkelte ting skal gjøres skikkelig.
- En kopp kaffe til Mr. Danson. - Takk skal du ha.
- Jeg spanderer. - Så snilt av deg.
Kaffe.
Fortell Mocha Joe om alle våre bekvemmeligheter.
Jeg vet at du liker meg, så jeg har tenkt å gjøre deg glad.
- Jeg skal gå ut med Cheryl i kveld. - Takk for at jeg fikk vite det.
- Det blir nok morsomt. - Hun er en morsom jente.
- Han har interessante saker på gang. - Hva mener du?
Den drittsekken! Den er god. Han har bønnene.
Jeg vet ikke hvordan han klarte det.
- Jeg må få smake den igjen. - Skaff din egen.
Jeg kastet mobilen og kjørte av sted. Jeg fikk tutepanikk.
- Man vil bare komme seg vekk. - Det er ydmykende.
- Man vil aldri treffe dem igjen. - Det er som å bli fersket.
En gang fløy mobilen ut av vinduet, så jeg måtte hente den.
- Så du tuteren? - Han tutet da jeg gikk ut av bilen.
- Satte du den i park? - Selvsagt.
Tenk om du var så nervøs at bilen hadde begynt å rulle.
Tenk om den kjørte på en barnevogn. Hvem har ansvaret da?
Hvis jeg dreper et barn? Man kan bli tatt for uaktsomt drap for en SMS.
- Hvordan kan man leve med det? - Eller sånn...
- Barnet kan være framtidens Hitler. - Herlig fantasi.
Men det var en troverdig historie som ikke trengte sci-fi.
Du forstår ikke poenget. Hvor er maten? Jeg er skrubbsulten.
- Barnet døde, men jeg vil spise. - Susie skal reise bort.
Så jeg syns at vi skal dra og golfe.
Sånt som dette skjer meg så sjelden. Vi drar til Pebble Beach.
- Herlig idé. Hvem blir den fjerde? - Lewis.
- Hvis han ikke trenger å øve. - Kanskje han ikke kan.
Han lager "Blomster til Algy". Cliff Robertsons rolle i filmen.
- Hvorfor gjør han det? - Det er vanlig blant klientene mine.
Kan de ikke spille utviklingshemmet, så er de ikke skuespillere.
- Ingen vil se ham gjøre det. - Der tar du feil. Går vi sammen?
Jeg vil se hver eneste forestilling.
- Jeg er kjempesulten! - Jeg burde ha bestilt kyllingen.
Unnskyld forsinkelsen. Jeg har diaré.
Jeg ser til dere om en stund.
- "Har" eller "har hatt"? - Jeg syntes at hun sa "har".
Så hun er midt oppi det.
- Jeg drar hjem. - Jeg drar til BMW-forhandleren.
De har verdens beste lakris. Jeg later som om bilen har problemer.
Det skjedde igjen. Lysene...
Mr. David? Er du tilbake igjen?
- Hvordan går det? - Trøbbel med bilen igjen?
Er det sant? Det er tredje gang denne måneden. Hva er det?
Ventilasjonen. Det blåser så det plystrer.
- Så bilen plystrer? - Det er irriterende.
Forrige gang blinket en lampe, men vi fant ingen feil.
Gangen før det var det styringen som dro til den ene siden.
Hvor kommer lakrisen fra?
Lakrisen? Jeg vet ikke. Bayern, kanskje.
Jeg kan finne det ut, og forhåpentlig finner vi feilen på bilen.
- Jeg begynner å bli lei av å komme. - Jeg merker det.
Vi får se hva vi kan gjøre.
Den beste kaffen i byen! 1,50 dollar koppen
1,45 dollar koppen! Bedre enn ved siden av
1,40 dollar koppen!
1,35 dollar koppen!
Vi tjener ingen penger sånn. Bare få inn noen kleshengere.
- Det trengs ikke i California! - Fiks sconesene dine, da.
Du spiser dem hele tiden!
Karer! Kan dere dempe dere? Dere forstyrrer gjestene.
Du har aldri hatt problemer med sconesen før.
Kom inn. La de lave prisene smake.
Har dere vært på Mocha Joe's? Husker du meg? Ted Danson.
"Cheers"? "Becker"? Husker du meg?
- Forbaskede bord! - Du må slappe av.
1,10 dollar koppen. Du har jo investert i dette.
Jeg er bekymret for deg. Spill golf, få en massasje eller gå på kino.
- Jeg må drive virksomheten. - Du får låne forhåndskopiene mine.
Hva er det?
De siste videoene Oscar-akademiet lar oss se og stemme på.
Men du må levere dem tilbake, for ellers kan jeg få problemer.
Takk. Mamma ville ha satt pris på det. Vil du ha en kopp kaffe?
Herfra? Nei takk.
Hanukka, hanukka! Kom og tenn menoraen
Nå, så skal vi feire og danse hore
Elske hanukka
Ha en fantastisk reise.
- Hva gjør deg så jævla glad? - Ingenting.
Pakk inn veskene. Jeg drar ikke. Kjør meg hjem.
Jeg orker ikke, mamma. Jeg senker prisene, men da senker han sine.
Du må slappe av. Vi ser på en av filmene Ted Danson ga oss.
"Green Book" handler om en fyr fra Arthur Avenue.
Den begynner og slutter der. Det er en veldig god historie.
Sett deg ved siden av meg. Jeg vil se filmen med deg.
En herlig film. Litt som "Mafiabrødre", men mye snillere.
Det var snilt av Mr. Danson å gi oss dem.
- Hva er det? - Vent litt.
Jeg må ringe. Vær stille. Jeg ringer Larry David.
Hvordan går det? Det er Mocha Joe.
- Det er rene badstuen her inne. - Hvorfor spiser vi her?
- Vi unngår servitrisen der oppe. - Hun sa at hun hadde diaré.
- Slutt å snakke om henne. - Ta av deg jakken.
Jeg har ingen genser med krage. Takahashi ville ha kastet meg ut.
Forbanna elitist.
Mocha Joe ringte og vil møtes. Jeg begynner å knekke ham.
- Du knekker ham. - Han mener nok at det får holde nå.
- Jeg vil bare få en unnskyldning. - Og da legger du ned?
Hvordan går det med prøvene? Tar du rollen på største alvor?
Det er det viktigste jeg har gjort, men jeg få orden på tankene.
Jeg lever med karakteren hele døgnet. Kan vi ikke snakke om golfturen?
Golfturen! Ja!
Jeg er fryktelig lei for det. Men jeg kan ikke bli med.
- Tuller du? - Det var jo din idé.
Susie har tenkt å bli hjemme. Jeg var for glad på flyplassen.
- Men vær så snill! Mener du det? - Jeg hoppet og danset.
Nei, du må beherske deg. Alle blir glad når kona skal dra.
- Du må holde deg til hjemreisen. - Jeg kunne ikke holde meg!
- Hva kan man gjøre? Han spolerte det. - Jeg spolerte det. Jeg beklager.
- Jeg forstår. Vi tre kan vel dra? - Ja visst.
- Hei, dere. Hvordan har dere det? - Jobber ikke du oppe?
Når klimaanlegget stanset, sendte de meg ned hit.
Vær så god. Rødbetesalat.
Beklager varmen. De jobber med det, men det er svett.
Suppe til deg og salat til deg. Lite dressing, jeg glemte det ikke.
Kjære vene. Ville du ha krutonger?
Jeg vet ikke om jeg spurte. Ba du om det?
Det er vel suppen du ville ha?
Vil dere ha litt brød? Si ifra hvis dere trenger noe.
- Beklager varmen. - Alt er bra. Du kan gå.
- Det føles som om noe... - Nei, alt er bra.
For et morsomt bord. Jeg kommer og ser til dere.
Vi gleder oss.
- Det var diareen. - Blant det ekleste jeg har sett.
Mr. Takahashi.
Du, lukk igjen. Hele veien.
Trekker du ned: to uker uten golf.
- Hvordan går det med golfen? - Det angår ikke deg.
Dere spiser ikke maten. Er det noe som er galt?
- Nei, maten er god. - Hvis det ikke er maten...
- ...så er det servitrisen. Diane. - Nei, nei, nei.
- Og diareen hennes. - Nei, nei.
- Hvordan kjenner du til diareen? - Alle kjenner til diareen.
- Det var ikke diareen. - Hva var det i så fall?
- Jeg vet ikke hva det kalles. - Club sandwich og suppe.
Si ifra hvis dere trenger noe mer.
Jøss...
Diane!
Ingen ønsker dette.
Hei!
Jeg så Takahashi skjelle deg ut. Han kjefter på alle.
- Jeg fikk sparken. - Herregud! Fikk du sparken?
- Sitter du og venter på bussen? - Ja.
- Har du ingen bil? - Biler er dyre.
Hvor skal du? Hopp inn, så kjører jeg deg hjem.
- Takk for at du kjører meg hjem. - Selvsagt. Lei for det som skjedde.
- Jeg ville ikke få deg avskjediget. - Du kunne ha spist suppen.
Med svetten din? Jeg spiser ikke engang min egen.
En dråpe svette er som plutonium. Hadde du spist svetten min?
- Kanskje for å være høflig. - Spise svette for å være høflig?
Hvis ekskona hadde svettet i suppen, så ville jeg ikke ha spist den.
- Det er derfor du ikke har noen kone. - Vil de fleste spise svettesuppe?
Hvis noen skulle svette i suppen, så er det ufint å ikke spise den.
Der trekker jeg grensen. Man får ikke svette i maten.
Servitriser får ikke svette i maten.
Kanskje du ikke er skapt for yrket, med tanke på svetten og diareen.
- Jeg prøvde å gjøre en god jobb. - Kom igjen, for helsike!
- Jeg trodde at dere ville forstå. - Nei, det gjør ingen.
Ingen liker diaré, Diane.
Det kostet meg jobben, så nå har jeg lært meg det.
- Hva skal du gjøre nå? - Jeg jobbet i butikk tidligere.
- Det blir nok ikke noe sånt. - Vet du hva?
Jeg har åpnet en kafé og kunne faktisk trenge hjelp.
- Hvis du er interessert. - Selvsagt er jeg det.
- Har dere klimaanlegg? - Ja. Et godt et.
Tenk hvordan ting ordner seg iblant.
Forresten... Liker du lakris?
Iblant tar jeg svarte og så røde i flere uker, før jeg skifter igjen.
Mr. David, for en overraskelse. Hva er problemet i dag?
- Tja... - Jeg kan gjette. En mystisk lukt til?
- Kanskje lyden av en slange? - Nei.
- Jeg tenker faktisk å kjøpe ny bil. - Jaså?
Min venn Diane hjelper meg å velge. Hun vet alt om biler.
- Hun leser en masse bilblader. - Jeg kan alle merkene.
Jeg er skuffet over bilen min med problemene du nettopp tok opp.
- Så gå bort til bilene der borte. - Jeg vet hvor bilene står.
- Skal vi gå bort dit? - Ja, vi kan gå bort dit.
Du må smake på dette. Det er helt suverent. Smak.
- Hva er det? - Det er lakris.
Nå kan vi vel kjøpe en ny bil?
Vet du hva? Det er akkurat det jeg har tenkt å gjøre.
- Denne er pen. - Den er nydelig.
- Se der. Hva syns du om den? - Kjempefine felger.
- Den er kjempegod. - Den er fra Tyskland.
- Jeg vil ha en rød en. - Kom, da.
Du lurer ikke meg. Du skal ikke kjøpe bil.
Der tar du feil. Jeg har tenkt å kjøpe ny bil.
- Skal ikke jeg kjøpe bil? - Jeg tror deg ikke.
- Ikke det? Jeg skal kjøpe en bil! - Skal du kjøpe en bil? Hvilken?
- Hvilken? - Den der!
- Kjøper du den der? En i8? - Ja.
- En luksusbil. Du kan ta den nå. - Da gjør jeg det.
Fiks papirene. Alt ekstrautstyr! Skulle jeg ikke kjøpe en bil, hva?
- Han tror at du skal kjøpe den. - Jeg har tenkt å kjøpe den!
- Skal du? - Han får ikke si sånt til meg.
- Gratulerer. - Takker.
Så du trodde at jeg bare gikk omkring og spiste lakris?
Du har fått deg en nydelig maskin. Jeg har noe til deg.
- Herregud! Se, det er lakris! - Håper den smaker.
Vi gir den ikke til hvem som helst. Gratulerer. Kjør forsiktig.
Du, se på dette.
- Takk. - Se hva jeg kjøpte.
Passer den til meg?
Mange idioter kjører en sånn. Det er en populær bil på klubben.
- Nå har jeg to biler. - Det er ditt største problem.
Jeg har ingen bil og vet ikke engang hvilken buss jeg tar til jobben.
- Greit. - Hva?
- Nei... - Jo.
- Ta bilen! - Tuller du? Får jeg den?
Det var verdt å få sparken. For en nydelig dag. Vi ses på jobben.
Jeg gir deg en bil! Hva er galt med meg?!
- Ingenting. Hvor er motorveien nå? - Ta til høyre, så høyre, så venstre.
Nei! Hva gjør du?
- Men i helsike?! - Larry?
- Tuller du? - Du kom fra ingen steder.
- Du satt med mobilen! - Du kjørte rett ut.
Du skrev melding. Noen tutet, du fikk tutepanikk og kastet mobilen.
Der ligger mobilen du kastet. Du spilte Candy Crush!
- Jeg fikk tutepanikk forleden. - Noen bak meg skremte meg.
Det gjør ingenting. Vi har vært med på det begge to.
- Vi bør utveksle opplysninger. - Det er jo bare mine opplysninger.
Du fikk en trøkk på støtfangeren, men for meg er det verre.
Herregud... Jeg ringer etter en bergingsbil.
Jeg tauer bort den nye, og så kjører jeg deg hjem.
- Hvordan kjører du meg hjem? - Jeg kjører deg med bilen min.
Dette er bilen min. Du ga meg nettopp den bilen.
Ja, med gode intensjoner, helt til du vraket bilen min.
Du ga meg denne bilen. Mener du det?
Tar du tilbake biler sånn? Oprah gjør ikke det.
Er det rettferdig at du fikk en bil og så kræsjer min nye bil?
- Hva ville ha vært rettferdig? - At vi går 15 minutter tilbake.
Jeg hadde ingen bil da! Jeg kjører deg gjerne hjem.
- Jeg kjører gjerne deg hjem. - Hvordan gjør du det uten noen bil?
Kjør meg hjem, takk.
Ufattelig! Jeg må kjøpe en ny bil og skrote den andre.
Jeg kjøper den samme bilen jeg hadde før, men som jeg ga bort.
Når du forteller det, skal du si: "Hør og måp."
Får jeg høre det, så lytter jeg.
Bra observasjon. Hør og måp, jeg må kjøpe min gamle bil på nytt.
- Da høres det ikke like søkt ut. - Hvor mye lakris har du spist?
- Rundt åtte. - Du tar ingen røde. Bare svarte?
- Er alt svart for deg? - Får man ikke støtte svarte saker?
Svart lakris, svarte gelégodterier, svartebørs.
- Jeg spiser svartbrent brød. - Da liker du pumpernikkel.
Visst pokker. Jeg tar brent brød med to biter pumpernikkel.
En brent pumpernikkelsandwich. Skjønner du?
- Når drar du på golfturen? - Om Jeff ikke drar, så drar ikke jeg.
- Den store jævelen er limet. - Ja, han er limet.
Magen min plager meg skikkelig.
Det er Mocha Joe som vil snakke med meg.
- Pass på. Jeg stoler ikke på ham. - Det gjør ikke jeg heller.
Jaha, Mocha Joe. Hvordan kan vi stå til tjeneste?
- Trenger han være med? - Han er kollegaen min.
- Vi kaller ham for Bønnemeister. - Han glor på meg.
- Ikke tenkt på det. Han blir. - Jeg har tenkt på hvordan vi har det.
Jeg syns bare at vi burde...
Det er nok på tide å...
Er noe galt?
- Går det bra? Du ser ikke frisk ut. - Unnskyld meg et øyeblikk.
- Bør du se til ham? - Han klarer seg.
- Har du det bra? - Jeg har det fint.
Du ser ikke frisk ut.
- Unnskyld meg. - Ja visst.
Hvor er han? Mocha Joe! Du skulle jo passe på ham!
Magen begynte å boble. Jeg hadde ikke kontroll.
Da jeg kom ut fra toalettet, så var han ikke der lenger.
- Han forhandler bare. - Hvor forhandler man sånn?
Hvis madrasskarene får dårlige bud, har jeg bedt dem om å bare gå.
Mocha Joe forhandler ikke. Han har noe på gang.
Nå snakker vi om noe morsommere. Det magiske stedet Pebble Beach.
Jeg drar ikke på noen golfreise når vi er tre.
- Vi kan finne en fjerde. - Jeg vil ikke dra uten Jeff.
Jeff var limet. Fraværet hans kommer til å merkes.
Jeg var ikke så fysen heller og må uansett øve på replikkene.
- Får vi besvære deg med en smakebit? - Av rollen?
- Jeg vil gjerne se det. - Det føles ikke riktig blant folk.
Kom igjen, Charlie. Hallo, Charlie? Er du der?
Charlie! Charlie!
Jeg skal ta den operasjonen. Vet du hvorfor?
For jeg er mye smartere enn den dumme musen.
- Beklager. - Hvorfor ler du?
- Ta det som en kompliment. - Det var en ren refleks.
- Det skal være dramatisk. - Da var det rørende.
- Nei, men se hvem det er. - Skal dere spise lunsj?
- Hva pokker er dette? - Det er lånebilen min.
Jeg blåser i fargen, for man ser den ikke når man sitter i bilen.
- Som å være i ansiktet sitt. - Hvem glemmer ansiktet sitt?
Alt kommer fra innsiden av kapselen. Jeg vet ikke noe om bilfargen.
Nei. Du er besatt av å ha hvit bil, men skammer meg for det.
Vår lille golftur til Pebble Beach har blitt avlyst.
- Så fordømt synd. - Du skal få noe du sikkert liker.
- Hva er det? - Verdens beste lakris, fra Bayern.
Du har aldri smakt noe lignende. Sett på TV-en, og nyt den.
- Tusen takk, Larry. - Ha en fin dag i den hvite bilen.
- Jeg ser ikke engang panseret. - Jeg tror deg ikke.
Takk. Jeg hater lakris. Det er motbydelig.
Cappuccino til Katie!
Ja vel. Kaffe og croissant.
- Koppene må lades opp. - Diane skulle jo komme.
Herregud! Hva er galt med henne?
- Hei, Larry. - Hvor er du?
Herregud, jeg glemte det. Unnskyld. Jeg hadde tenkt å ringe.
- Jeg skal ikke jobbe der mer. - Hva snakker du om?
- Jeg vil reise heller enn å jobbe. - Du har jo en jobb nå.
- Jeg vil dra til Europa. - Du har ikke råd til det.
- Jeg har solgt bilen min. - Solgte du bilen min?
Det var min bil, og jeg solgte den på eBay. Det var nytt for meg.
- Men hva i helsike?! - Jeg fikk ganske mye for den.
- Du fikk den for å kunne kjøre. - Det trenger jeg ikke om jeg reiser.
Det er tomt for servietter. Det er mer bak.
Neste. Hallo? Neste!
- Sir? - Hallo!
Jeg beklager! Jeg er fryktelig lei for det.
- Ser du deg ikke for? - Du dukket opp uventet. Gikk det bra?
- Nei, det gjorde det ikke. - Jeg er lei for det.
Er det mobilen din? Nå skjønner jeg det.
Du satt med mobilen da noen sa "neste", og du fikk panikk.
- Ja, jeg fikk neste-panikk. - Men herregud...
Kanskje jeg aldri går normalt igjen. Ikke vondt ment.
- Er du Larry David? - Ja.
- Ser denne kjent ut? - Det er en forhåndskopi.
Den er digitalt merket med ditt navn, og kopier av den spres.
Umulig! Jeg har ikke gitt den til noen.
- Vi vil stille noen spørsmål. - Hæ?! Det er jo latterlig!
Hva gjør dere? Dere behandler meg som en krigsforbryter.
Det var han som tok forhåndskopiene fra huset mitt. Han der!
Jeg fikk diaré av bayersk lakris, og han stjal forhåndskopiene!
Lakris? Bayern? Jeg håper at du får hjelpen du trenger.
- Han var hjemme hos meg! - Takk for innsatsen. Ha det, Larry!
Slutt å sende bæsjetrengte gjester til kafeen min!
Det er jo galskap. Du kan ikke få så mye i bot.
FBI får gjøre hva de vil. Jeg har flaks som slapp fengsel.
- Ti minutter. - Takk.
- Ha en fin forestilling. - Du også.
- Hvordan ser sminken ut? - Hva har skjedd med håret?
- Det er Charlies hår. - Han ser ut til å være spillegal.
Fint å høre. Du er som en rabbi som plager meg under bar mitsvaen.
- Hva er det der? - Det er lakris jeg fikk av Susie.
Sier du det? Har du spist opp alt?
På fem timer. Jeg var litt nervøs, så jeg stappet i meg alt.
- Jeg er lakrisavhengig nå. - Jøss...
- Hva er det? - Ingenting.
- Takk for at du kom. - Greit. Lykke til.
- Tysk lakris er den beste. - Jeg vet hvor den kommer fra.
Nå blir det forestilling, Charlie.
Algy slo deg. Du tapte, Charlie.
Betyr det at jeg ikke får noen operasjon?
Jeg klarer bedre. Jeg vil ha operasjonen og bli smart.
Vi får høre med professor Nemur.
Jeg er ikke redd for operasjonen.
Jeg er ikke redd for noe, for jeg er sterk.
Charlie? Tenkte du å si noe om å ha rett?
Charlie? Richard...
Tekst: Morten Gottschalk www.sdimedia.com